'ALO, 'ALO!
Zovem se Rene, ovo je moj kafe,
ali u ovom trenutku moj život je jedan veliki problem.
Moram da budem ljubazan prema Nemcima, mušterije su mi,
dobijaju rat. Streljaće me ako nisam ljubazan prema njima.
Moram da budem ljubazan i prema Pokretu otpora.
Inače će ga oni streljati jer je ljubazan prema Nemcima.
I prema svojoj ženi moram da budem ljubazan,
jer ako sazna da mi je Ivet ljubavnica, ustreliće me.
Ako Ivet sazna da mi je Marija ljubavnica, ustreliće me i ona.
Oto Flik, oficir Gestapoa, večera u stražnjoj sobi.
Na spratu su dva nemačka oficira u donjem rublju,
jer sam uzajmio njihove uniforme
da pomognem dvojici britanskih avijatičara da pobegnu.
Onaj klavirista je zapravo falsifikator Pokreta otpora,
a Nemcu za onim stolom se sviđam.
A tek je utorak.
Rene, pukovnik postaje veoma nestrpljiv.
Obećao si mu da će uniformu dobiti za 15 minuta,
a prošlo je 45. -Skreni mu misli s toga, zabavi ga.
Kako? Pogledaj mi celer.
Marija, zar ne možeš ti da ga zabaviš? -A kako?
Moj celer ni za supu nije. -Her Flik plaća račun.
Rene, her Flik kaže da će da pretrese zgradu.
U podrumu će naći "Posrnulu madonu" od Van Klompa!
Neće. Slika je otišla,
ali s njom i pukovnikova i kapetanova uniforma.
Gestapo može da posumnja ako ih zatekne u donjem rublju.
Moraš da zabavljaš her Flika. -Nije lako zabavljati Gestapo.
Sigurno možeš da smisliš nešto. -Znam.
Daj mi veliku čašu najjačeg brendija. -Naravno. Odmah.
Imaš deset minuta! Neka bude pet.
Moramo sakriti nemačke oficire. -Vodi ih u sobu moje majke.
Marija, ti kaži oficirima, ja ću objasniti staroj curi.
Rene, Edit, zar me niko ne čuje?
Umukni, šišmišu matori. Lokal vrvi od Gestapoa!
Ništa im neću reći!
Slušaj me pažljivo: dva nemačka oficira dolaze u tvoju sobu.
Svinje!
Boriću se protiv njih do poslednjeg daha!
Već su skinuli uniforme. Zar nimalo prefinjenosti nemate?
Neće te ni pipnuti, mama. -To su rekli i 1917-e.
Ulazite u plakar. -Ako za 10 minuta ne budem imao uniformu,
bićeš ustreljen! -Ali revolver vam je za opasačem
koji je sada na britanskom avijatičaru, a koji nije ovde.
Ulazi u plakar!
Rene, pretresa restoran. Onda dolazi ovamo.
Ko to? -Her Flik iz Gestapoa! -Gestapo?
Ni reči. Dolazi Gestapo. Ako nađu Nemce u plakaru,
mogu da me streljaju. -Neću podleći mučenju Gestapoa.
Živela Francuska!
Umukni!
Her Oto Flik!
Dobro veče. -Dobro veče, her Flik.
Izvinite zbog neprijatnosti, ali zanimaju me neke stvari.
U plakaru su dva nemačka oficira,
a radio-stanica je ispod mog kreveta.
Vrlo zabavno. Vidim da ovde gubim vreme. Hajl Hitler.
Hajl Hitler!
Odneću konjak nemačkim oficirima u sobu moje majke.
Ako uskoro ne dobiju svoje uniforme, pobesneće.
Idi s njom, Ivet, veoma je napeta.
Rene, kada ćemo biti sami? -Idi u ostavu.
Čekaj me pored brija.
Ne otvaraj dok ne dođem.
Proveri prozor.
Čisto! -Nasloni onu stolicu na vrata.
Sada se popni na stolicu.
O, Marija! -O, Rene!
Kupuščiću moj, duvaljkice moja! -Krastavče moj veliki!
Pojma nemaš kako na mene utiče tvoje čvrsto, mlado telo.
Imam.
Grli me zauvek!
Šta si ono pričao Ivet? -Ništa!
Ona mi ništa ne znači, ti si moja jedina prava ljubav.
Ali koliko ćemo moći da krijemo našu vezu od tvoje žene?
Sve dok imam dobar sluh i brze reflekse.
Neko je na prozoru. -Da, čuo sam.
Ali ove moje kukavne noge su se paralizovale od straha.
Videću ko je.
Pliš se 'aba.
Uskoro ćemo morati da počnemo da koristimo drugu stolicu.
Pokret otpora! -Mišel, šta ćeš ti ovde?
Slušaj veoma pažljivo, ovo ću reći samo jednom.
Rene, nema brija. -Ja sam ga pojela sinoć.
Slušajte, ovo ću reći samo jednom.
Rene, nemački oficiri ne mogu ostati u sobi moje majke.
Zvaće London. Radio-stanica je pod njenim krevetom,
a zvučnik u njenoj posudi. Čuju li Nemci glas iz nokšira,
naša maska biće razotkrivena.
Umukni! Mišel ima nešto da nam kaže.
Slušajte veoma pažljivo, ovo ću reći samo jednom.
Šta ćeš nam to reći? -Još nisam rekla.
Ako budete slušali, reći ću vam. -Ubi me napetost.
Zarobili su dva britanska avijatičara u nemačkim uniformama. -Ne! -Da.
Ne! -Da. -Ne! -Da!
Hoće li neko poverovati ovoj ženi? Nastavi.
Zarobio ih je Pokret otpora. -Zašto se onda brinemo?
Nije ih zarobio naš Pokret otpora. -A koji drugi ima?
Komunistički pokret otpora. -A čiji ste vi? -De Golovi.
De Gol? -Onaj visoki. -S nosinom.
Zar ne možeš da ih zamoliš da nam vrate uniforme?
Ne znamo gde ih kriju. Čak i ne govorimo s njima.
Po završetku rata, Francuskom će upravljati najjača grupa.
Komunisti su okrutne ubice, moraćemo da ih eliminišemo.
Ali Nemci ne mogu da izađu odavde bez uniformi.
Uniforme nisu problem. London može sve.
Ne mogu da kažem Nemcima da sam u kontaktu s Londonom,
narediće da me streljaju.
Možemo da im kažemo da je falsifikator Lekler krojač
i da će im sašiti nove uniforme.
Rene, oženjen si veoma pametnom ženom.
Uvek sam pamet pretpostavljao lepoti.
Osim ako nemaju velike dude. -Idi i kaži Lekleru.
A kako da naručimo uniforme Londonu? Radio je pod krevetom,
a Nemci u plakaru. -Poruku ćemo poslati golubom.
Nemamo golubove! -Nabavićemo ih.
Sutra u podne ćeš otići u Ru d'Eskargo 36.
Pokucaćeš triput, oni će ti dati golubove.
Da ne bi bila sumnjiva, prerušićeš se u dečaka.
A zašto da se ne prerušim u devojčicu?
Zato što jesi devojčica.
Znate šta treba da radite? -Da, da.
Treba da glumim krojača. Ali koga treba da merim?
Dva nemačka oficira. U sobi moje majke su,
u plakaru u donjem vešu. -Dabome.
Došao sam da merim! -Rene, Edit!
Došao je pogrebnik, a ja pucam od zdravlja!
Taj glas!
To lice!
Varaju li me ove moje stare oči?
Može li to, posle svih ovih godina...
... biti moja Fani?
Da li je to moguće? To jeste Rože!
Moja stara ljubav. Rože! -Fani!
Posle svih ovih godina!
Gde si bio?
U ćorki, ljubavi moja, u ćorki.
A sada nas je sudbina spojila.
Sećaš li se kad smo bili mladi?
Provlačio si prste kroz moju divnu dugu kosu.
Sećaš li se da si mi stalno grickala uvo?
Sećam se.
Gde li sam stavila zube?
Ono tamo je ambar.
Tamo ih kriju? -Nesumnjivo.
Moramo uzeti one uniforme. Zato moramo napasti.
Slušajte veoma pažljivo, ovo ću reći samo jednom.
Slušajte me, prijatelji.
Ukoliko nam ne kažete ono što nas zanima,
život ću vam načiniti veoma neprijatnim.
Šta misliš, šta govori? -Pojma nemam.
Problem je u tome što verujem da one misle da smo Švabe.
Nismo Švabe!
Prerušeni smo. -Na vašoj smo strani.
Pokaži im elektromagnet i kablove.
Možda prepoznajete ovaj metod razvezivanja jezika.
Mislim da sam shvatio, Karsterse. -Šta to?
Hoće da im pomognemo da pokrenu auto.
Na žalost, ja ne znam ništa o automobilima. -Ni ja.
Žalimo, ne možemo pomoći.
Izgleda da joj je mnogo stalo da ga pokrene.
Imate pet minuta da progovorite ili ću vas ubiti.
Ako ga ne pokrenemo, ubiće se. -To bi bila velika šteta.
Lepa devojka. Bolje pristanimo da učinimo šta možemo.
Učinićemo šta možemo. -Tako sam i mislila.
Spremni su da govore. Oslobodi ih.
Spremni? Nišani... pali!
Brzo, to su Nemci! Na stražnji izlaz.
Bolje brišimo, Karsterse. -Ako su to Švabe,
mogu da nas streljaju kao špijune. Rešimo se uniformi.
Bacimo ih u vatru.
Prekini paljbu!
Beže. Misle da smo Nemci.
Idite na most, tamo ćemo ih odseći.
Zar nisu na našoj strani?
Rene, nemački oficiri više neće da čekaju, silaze dole.
U donjem rublju? -Ne, presvukli su se. Pogledaj!
Odakle im ta odeća? -Iz plakara u sobi tvoje tašte.
Ostavili su je britanski avijatičari.
Pjer i Žak, prodavci luka.
Vino na račun kuće za moje stare prijatelje Pjera i Žaka.
Sedite ovamo, prijatelji.
Udobno se smestite. Sjajno prerušavanje, pukovniče.
Vratićemo vam uniforme što je pre moguće.
To si rekao juče. Ako danas ne dobijemo uniforme,
bićeš streljan. -Uza zid, puškama.
Ali vidim da ste vi saosećajan čovek.
Govorite to, a u očima vam suze.
Od ovog prokletog luka!
A, mali Žorž, moj nećak!
Radujem se što te opet vidim, momče.
Imam ono što ste tražili, ujko. -Tako, momče!
Nosi tu korpu punu školskih knjiga,
i stavi je u stražnju sobu. -Za tebe sve, ujko!
Taj dečak je veoma lepo građen.
Od kuhinje moje žene.
Zašto nosi čarape i podvezice?
Imamo mnogo problema s njim.
Ručaću ovde s Otom Flikom iz Gestapoa.
Smesta morate otići. -Prekasno, evo ga!
Helga, poranila si. Lepo. -Rekli ste mi da ne zakasnim.
Tvoja poslušnost mi prija. Sedi. -Razumem, her Flik.
Gde? -Ovde.
Francuski seljani, ja sam Gestapo.
Hoću taj sto. Odlazite ili ćete biti streljani.
Možemo za onaj sto.
Helga, kada se odlučim za nešto, ja to i dobijem.
Znam, her Flik. Zato me toliko uzbuđujete.
Francuski seljani, vama govorim! Pogledajte me!
Pukovnik Fon Strom i kapetan Gering?
Hajl Hitler!
'Tler!
Zašto ste obučeni kao prodavci luka?
Možemo da objasnimo. -Možemo da objasnimo. -Čekam.
On čeka.
Pokušavam da se ubacim u Pokret otpora.
Ja radim isto što i on.
Pukovnika Francuzi izbegavaju,
s ovim lukom sam jedan od njih. -I ja.
Moram priznati da ličite na njih.
Slučajno sam čuo razgovor. -Vas se ovo ne tiče!
Pijte svoj konjak.
Zamisao dostojna Gestapoa. Helga, pođi sa mnom.
Razumem, her Flik.
Pukovniče, mislite li da je posumnjao nešto?
Zasad nije, ali moramo uzeti one uniforme.
Ima jedan mali problem, pukovniče. -Kakav?
Uzeli ste nam mere, samo treba da probamo.
I to će biti problem. Uniforme vam šiju u Londonu.
Molim? -Ne brinite, šiju ih najbolji krojači.
Možda čak iz Savil Roa. -Pukovniče, mi smo Nemci.
Sigurno je protiv propisa da nam šiju uniforme u Londonu.
E, sad je bilo dosta. Reći ću Gestapou, streljaće te.
Ali dragi pukovniče, s poštovanjem,
bojim se da ste isuviše zabrazdili.
Pomagali ste britanskim avijatičarima da pobegnu.
Jeste, pukovniče.
Tu je i neprocenjiva "Posrnula madona" od Van Klompa,
koju traži Firer. -Jeste, drpili ste je, pukovniče.
Zabrazdio si koliko i ja. -Samo slušam vaša naređenja.
Dragi, divni pukovniče, nema istinskog razloga za brigu.
Vrlo uskoro ćete dobiti uniforme
i kopiju slike da je date Gestapou da ugode Fireru.
Doći će devojke s vlažnim celerom
i život će se vratiti u normalu.
U pravu je, pukovniče. -I bolje mu je da jeste.
Ovaj rat postaje veoma opasan.
Zamoliću ženu da vam skuva veoma poseban ručak.
Edit, moramo da usrećimo one prodavce luka.
Da im otpevam pesmu? -Ne!
Idi u kuhinju i mešaj za pamćenje.
Rene, to mi nisi rekao od aprila 1940-e.
Marija, vrlo sam ljut na tebe. -Da stanem na stolicu?
Ne! Šta će to tu?
Podvezice koje mi drže čarape. -Gospoda to ne nose.
Treba da vidiš pukovnika kad se obuče za izlazak.
Umalo da nas odaš. Nosi ove golubove i sakrij ih.
I obuci haljinu, za ime Boga.
Onaj nemački poručnik misli da sam od onih. -Zar ti?
Ne mrdaj!
Zaključaj vrata.
Jesmo li sami? -Ako ne računaš nas troje, jesmo.
Našle ste Britance s uniformama?
Jesmo, ali pobegli su. Jeste li vi našli golubove? -Da.
Odlično. Ovde imam prsten da im staviš na nogu.
Imaš li mere nemačkih oficira? -Tu su.
Marija, zakači ovo za nogu jednom golubu.
Rene, ti ćeš napisati opis uniformi koje tražimo.
Ovo je papir koji ide u prsten. -Šta da napišem?
"Londonu - molim što hitnije padobranom izbacite
sledeće nemačke uniforme:
jedna pukovnička istražnog puka..."
Trenutak, molim!
Kako da napišem sve to na ovolicnom papiru?
Veoma sitnim rukopisom. -Da ste našli one Britance,
imali bismo te uniforme, ne bi bilo ove ujdurme.
Izvini zbog krpa, digli smo ih strašilima.
Pustite to, momci. Šta je s uniformama?
Spalili smo ih. Da nas ne streljaju kao špijune.
Ali slika je živa i zdrava. -Šta to pričaju?
Sliku još imaju, ali uniforme su spalili.
Ne mogu da ostanu ovde. Nemci su posvuda.
Moraćeš da nađeš neko mesto. -Ima samo soba moje tašte.
A tamo se kriju nemački pukovnik i kapetan.
Ne. Sada su u restoranu, prerušeni u prodavce luka.
Onda poruku ne moramo da šaljemo golubom,
možemo radio-vezom.
Šta ću s ovim? -Sakrij ih.
Hodite, molim vas.
Mama, to sam ja, Editica!
Šta ćete vi u krevetu moje majke?
Ljubav iz detinjstva. Bila je moja ljubav,
mislio sam da sam je izgubio. -Sad ju je opet našao.
Ovo ima samo u Francuskoj. Izvoli, mama.
Mama...
Šta će falsifikator koji glumi krojača u krevetu tvoje majke?
On je njen stari ljubavnik. Nije li to romantično?
Pre reumatično.
Nakratko moraš da primiš ova dva britanska avijatičara.
Ove krpe strašno smrde. Možete li da ih okačite?
Vidi, skidaju se! Nisu ništa bolji od Nemaca!
Zaštiti me!
Radio! -Hajde, momci, pomozite. Podignite krevet.
Pridržite ovo! -Hvala najlepše.
Ti drži ovo. -Izgleda da ne polažu mnogo na ovu supu.
'Alo 'alo, ovde Noćni Soko, primate li me? Prijem.
Ovo su moje lične odaje.
U potpunosti je zvučno izolovano.
Mogu da pogodim zašto. -Da.
Nisam mogao da spavam od buke kamiona.
Ovo je moj krsni kum Hajnrih Himler.
A ono sam ja u Hitlerovoj omladini.
Imate veoma lepa kolena. -Zato sam se i prijavio.
I ja sam bila u Hitlerovoj omladini. -Srodne duše.
Možeš me poljubiti.
To mi je pričinilo veliko zadovoljstvo.
Ova soba ima veoma uzbudljivu atmosferu.
Saslušavate li ljude ovde? -Samo malčice.
Čisto forme radi. Berlin očekuje takve stvari.
Ali kao što znaš, ja sam prava duša od čoveka.
Sedi u ovu fotelju. -Razumem, her Flik.
Trebaju mi neka obaveštenja od tebe.
Sve ću vam reći, her Flik, sve!
Pukovnik i kapetan...
Misliš li da znaju gde se nalazi "Posrnula madona"?
Sigurna sam da ne znaju. -Dobro. Pićemo vino.
Idi do onog ormana. -Razumem, her Flik.
Otvori ga. -Razumem, her Flik.
Gestapo s vremena na vreme mora da se prerušava.
Donesi mi te dve vešalice s krajnje desne strane.
Razumem, her Flik.
To je odeća prodavaca luka. Otići ćemo prerušeni u kafe.
Mislite da će nam odgovarati? -Proverićemo jedinim načinom.
Skini uniformu. -Razumem, her Flik.
Nećemo biti nepristojni. Ja ću se presvući iza paravana.
Nastavi sa skidanjem uniforme.
Her Flik, nadam se da vam ne smeta moje donje rublje.
Nipošto. To je sada veoma popularno u Berlinu.
Znate, pukovniče, sasvim je prijatno biti prodavac luka.
Ljudi nam se smeše.
Posebno onaj nemački oficir.
Zdravo!
Mislim da mi se više sviđa da budem seljanin nego Nemac.
Bićeš mrtav seljanin ako her Flik sazna
da pomažemo britanskim avijatičarima da pobegnu.
Dobre vesti, pukovniče. London vam šije uniforme.
Radiće celu noć, uniforme će u zoru baciti padobranom.
Kako da znamo da će nam odgovarati?
Šiju ih najbolji krojači iz Savil Roa, "Solomon i Klajn".
Krojači Jevreji?
Jesi li lud? -Najbolji su, her pukovniče.
Nije o tome reč, Hans, već o principu.
Da sam samo znao da će angažovati krojače Jevreje,
stvari bi bile drugačije. -Naručili bismo i košulje.
Ručak će uskoro biti gotov.
Jevrejski specijaliteti?
Ne, iznenađenje. -Koliko ćemo još morati da čekamo?
Da otpevam pesmu da vam brže prođe vreme? -Ne!
Vrati se u kuhinju.
Gospode, još prodavaca luka.
Pukovniče, to sam ja, Helga!
Zašto si obučena kao prodavac luka? Her Flik će posumnjati.
I on se prerušio u prodavca luka.
Dobar dan, her gazda, ja sam običan prodavac luka
koji želi vino i hranu. Sedi!
Razumem, her prodavče luka.
Smesta ću doneti vino i hranu.
Gospodine Rene, i onaj prodavac luka vam je rođak?
Veoma dalek. -Počinjem da prepoznajem vaše rođake.
Svi su veoma lepo građeni.
Izvolite, umetničko delo. Golubiji paprikaš.
Izgleda veoma primamljivo. Pridružićete nam se?
Biću izuzetno počastvovan.
Belo meso ili batak? -Ja volim batake.
Za to jemčim.
Odakle ti golubovi? -Bili su u korpi u kuhinji.
Budalo jedna, to su golubovi pismonoše! -Ne!
Da! -Ne! -Ne počinji. Na nozi je prsten.
U njemu su pukovnikove mere.
Na nozi ovog goluba u paprikašu je prsten.
Začini, her, trebalo ih je izvaditi.
Dozvolite. -Stanite! Istražiću.
U prstenu, prekriveno sosom, je parče papira, ispisano.
Možda recept.
Ili možda čak ime i adresa goluba.
Očito je da je šifrovano.
Ovo smesta ide u Berlin, da ga dešifruju stručnjaci.
Čestitam, her pukovniče,
ovo prerušavanje već donosi rezultate.
Šta je bilo na onom papiru? Šta će otkriti?
Samo to da je obim nečije noge 86, grudi 106 i vrata 43.
Ko je to? -Vi, pukovniče, mere za novu uniformu.
Ali ne brinite, vaše ime nije napisano.
A šta ako otkriju na osnovu mera?
Pukovniče, mnogima je obim grudi 106.
Čak i Helgi, zajedno s glavicama.
Šta da radimo, Hans? -Mislim da treba da pojedemo golubove.
Hans, imaš pravo! Rene, povrće!
Odmah, her pukovniče.