'ALO, 'ALO!
Treba nam još cementa! Gde je Ivet?
U kuhinji s tvojom ženom, meša. -Ne meni, nadam se.
Rekla je da će ga doneti kad bude gotov.
Ivet, gde si do sada? -A kako da prođem kroz kafe
s kofom cementa? Pun je nemačkih oficira.
Ovo je najbolja činija za mešanje moje žene!
Zato sam i mogla da se pretvaram da je puna testa.
Niko nije posumnjao? -Jedan oficir je liznuo.
Gospode! I? -Rekao je da tvoja žena malo bolje kuva.
Šta radiš? -Sakrivam "Posrnulu madonu s velikim sikama"
od Van Klompa, kao i neprocenjivi sat s kukavicom.
Ako Gestapo sazna za njih, streljaće me.
Ako tvoja žena sazna za nas dvoje, streljaće te.
Živimo u opasnim vremenima.
Marija, idi gore i stoj pored vrata.
Ako iko priđe, udari nogom. Treba mi deset minuta.
Za jednu ciglicu? -Gazda zna svoja ograničenja.
Nije vešt u popunjavanju rupa u zidu.
Ali jeste vešt u popunjavanju svih ostalih rupa.
Idi na svoje mesto!
Rene, ljubavi moja! -Ivet, cvete moj!
Ti si najuzbudljiviji čovek kog znam!
Da te poljubim, da te držim čvrsto! -Ne, kupusu moj!
Kruti se, moram da ubacim.
Rene, Rene! -Moja žena!
Rene, na Ivetinoj bluzi su dva crna otiska šaka.
Došla si čak u podrum da mi to kažeš?
Otisci odgovaraju tvojim šakama. -Naravno!
Kad sam čuo tvoje korake, pomislio sam da je Gestapo,
pa sam obrisao ruke o Ivetinu bluzu,
kako ne bi videli da zidam. -Ti na sve misliš. -Nadam se.
Imam poruku za tebe. Gore je Mišel. -Mišel?
Iz Pokreta otpora. Odmah ću doći. Uguraj ovu ciglu.
Ali ja nemam iskustva u ugurivanju cigala!
Zamisli da je to nemački oficir.
Da ne sumnja nešto? -Ne.
Dajem joj do znanja da me to više ne zanima. -Veruje li?
Mora. Teram je da spava u plakaru.
U stražnjoj sobi je. Da otpevam nešto i skrenem im pažnju?
Ne, čuvajmo ovo malo gostiju. Bolje pođi sa mnom.
Dođi u stražnju sobu.
Porukica bi bila diskretnija. -Ne vi - Marija!
A ja se pitam zašto mi ne ide.
Gde je Mišel? -Evo me!
Skloni to! Ako opali, napraviće buku, rupu da ne pominjem.
Ko je u kafeu? -Sedam nemačkih oficira
i dva narednika iz Trećeg protivtenkovskog.
Gde su britanski avijatičari? -Kriju se u sobi moje majke.
A falsifikator? -Prerušio se u klaviristu.
Svira mi kad pevam mušterijama.
Veoma je loš klavirista, ali kad moja žena peva,
niko to ne primećuje. Gosti sirom zapušavaju uši.
Okupite se.
Slušajte veoma pažljivo, ovo ću reći samo jednom.
Ako je tako, govori polako, molim te.
Nema vremena za to. Čula sam da će te saslušavati Nemci.
Molim? -Iz pouzdanog izvora, dobra informacija.
Za mene je to najgora informacija koju sam ikad čuo.
Prozreli su našu masku? -Nemamo masku, šišmišu glupi.
Ja sam vlasnik restorana, ti si moja žena.
Molim te, ne koristi učene izraze koje ne razumeš.
Nisu posumnjali da krijemo britanske avijatičare?
To ne znamo. Ali to su okrutni ljudi,
možda će ti čak mučiti ženu pred tobom.
O, Rene! -Ne brini se, ništa im neću reći.
S druge strane, možda će mučiti tebe da izvuku sve što znaš.
Ali ja znam tako malo. Samo tvoje ime
i to da krijemo dva britanska avijatičara.
A tu su i radio-stanica pod krevetom i knjiga šifara.
A u podrumu je sat s kukavicom
i "Posrnula madona s velikim sikama".
Vidiš, zapamtila je mnogo više nego ja.
Nju treba da saslušavaju. -Uzmi ovaj prsten.
Veoma lepo od tebe, ali ne nosim nakit.
Šupalj je! Unutra je pilula.
Ako te muče i ne možeš da podneseš bol,
smrvi je zubima. -A, sredstvo protiv bolova!
Ništa nećeš osetiti. -Koliko dugo? -Zauvek.
Gospode, ja samo želim miran život!
Uzmi je i imaćeš ga.
Sigurna si da će doći po mene?
'Alo 'alo. Kafe "Rene". Za tebe.
'Alo? Pukovnik Fon Strom! Šta da kažem?
Ponašaj se normalno.
'Alo, pukovniče? Lepo je opet vam čuti glas.
Želite da naručite sto? Ne.
Kada ćete opet doći kod nas, pukovniče?
Hoćete da ja dođem kod vas.
To je veoma teško, pukovniče. Ja sam veoma zauzet čovek.
Kafe, kuhinja, žena, a na biciklu mi je pukla guma.
Ne, nema potrebe da šaljete oklopna kola, doći ću.
Brzo, moje čizme za pešačenje i ceger i napravi mi sendviče.
Ali nemački štab je na samo dva minuta odavde.
Da, ali ja idem ka obali. -Ne budi glup.
Ako nestaneš, rasturiće lokal i svi ćete biti streljani.
Ne. Moraš im otići i izblefirati ih.
Ubrzano mi ponestaje blefova.
Her poručniče, pogledajte.
Samo nam trebaju klešta da otvorimo ventil
i gumeno crevo da ga spojimo s dovodom za gas.
Onda ćemo imati toplu vatru kad god poželimo.
Svaka čast, Hans. Odmah naruči.
Her pukovniče, traži vas neki čovek.
Iz Gestapoa? -Ne. Francuz je i veoma je nervozan.
Možda neko iz Gestapoa ko glumi Francuza.
Imaš pravo, Hans. Moramo biti veoma oprezni. Kako se zove?
Gospodin Rene. -Rene iz kafea. Uvedi ga.
Pukovnik će vas sada primiti!
O, pukovniče, kakva je čast biti primljen
u vašoj divnoj rekviriranoj kancelariji.
Bio sam slobodan da vam donesem nekoliko jednostavnih,
bezvrednih darova. Boca "Šato Lafita" iz '37-me,
nešto dobrih cigara koje sam čuvao za posle rata,
ali pošto vam tako dobro ide, možete i odmah da ih uzmete.
Malo sira, malo konjaka, "Napoleona", naravno,
i bočica parfema za vašeg pomoćnika.
Hvala najlepše, ali ja to ne stavljam.
Ne vi! Ovaj pomoćnik. Ova lepa mlada dama,
ovaj krasni primer nemačke ženstvenosti. -Hvala vam.
Izvolite, pukovniče? -Samo da odgovorite na neka pitanja.
Još nešto, pukovniče? -Još nešto, Hans?
Da, pukovniče. Trebaće nam klešta i gumeno crevo.
Samo ne klešta i gumeno crevo! Reći ću vam sve što znam!
Trebaju nam da osposobimo dovod za gas.
Samo ne dovod za gas! Reći ću vam i sve što ne znam!
Sedi, Rene.
Imamo ozbiljan problem. -Ne toliko ozbiljan kao moj.
Znamo da skrivaš britanske avijatičare
i da im pomažeš da pobegnu. -Znam da znate, pukovniče.
Ali smem li vas podsetiti da u vaše ime skrivam
i jednu dragocenu staru sliku koju biste prodali posle rata.
Jedan-jedan.
Neprocenjivi sat s kukavicom da ne pominjem. -Dva-jedan.
Ne, Hans, ne brojimo.
Jer tu sliku ćemo izručiti Gestapou,
pa će nas ostaviti na miru, jer ćemo izručiti i tebe.
Ali ta slika treba da bude vaša penzija posle rata,
njom biste kupili sopstveni mali Berhtesgaden u brdima.
Ako je izručite, ništa nećete imati.
A ako izručite mene, kafe neće biti isti
bez veselog, srdačnog, širokogrudog Renea,
srca i duše svake zabave.
Veoma tužno, Rene, ali nema nam druge.
Ali uživali smo u tvom gostoprimstvu. -Primetio sam.
Uvek smo te smatrali prijateljem.
I ja na vas gledam na isti način, pukovniče,
i na kapetana i na onu mladu damu s velikim...
Svi na nju gledamo kao na prijatelja.
Najmanje što želimo jeste da te muči Gestapo.
Izuzetno ste pažljivi, pukovniče.
Zato ću ti dati ovaj prsten. Unutra je pilula.
Smrvi je zubima.
I za sekund i po bićeš nalik mrtvoj bubi.
Nikada neću zaboraviti vašu dobrotu, pukovniče.
Možda bi ga Rene dao svojoj ženi?
Čak ni Francuz sada ne može da razmišlja o tome.
Evo, uzmi.
Pukovniče, po glavi mi se mota jedna ideja.
Kako bi bilo da Gestapo nađe kopiju slike? -Imate kopiju?
Ne,ali možda nam je može napraviti falsifikator.
Znaš nekog falsifikatora? -U mom poslu upoznate svakakve.
Nego, tražiće da mu se plati. -Koliko?
Novac znači tako malo u ova teška vremena,
ali možda boca "Šato Lafita" iz '37-me,
nešto dobrih cigara i malo konjaka.
A sir? -Sir možete zadržati.
Njime možemo da zapušimo uši kad njegova žena peva u kafeu.
Dame i gospodo, vreme je za kabare u kafeu "Rene",
a večeras će vam pevati madam Edit!
Dragi moji prijatelji, hvala vam na dobrodošlici.
Ima li želja?
Ako je tako, pevaću "S tobom pod mostovima Pariza".
Molim sir, i to brzo!
O, Ivet, bio je to pravi košmar,
mislio sam da neću izaći živ odande.
Pitanja su se samo redala, ali ništa nisam odao.
Kako si ti hrabar. Palila sam sveće dok si bio tamo.
Molila si se za mene? -Nestalo je struje.
Ivet, mislio sam da te više nikada neću grliti.
O, Rene! -O, Ivet! Ljubavi moja!
Je li završila?
Više ne smem da stavljam grijer. Ima previše rupa.
Dobro veče!
Her Flik! -Iz Gestapoa? -Iz Gestapoa!
Želite li sto? -Ovde ne. Naručio sam zasebnu sobu.
Rene vam ju je rezervisao, her Flik. Ovuda, molim vas.
Propustili ste kabare, ali kasnije ću pevati samo za vas.
Nije potrebno.
Ovo je naša privatna soba. A ovo su svećnjaci moje majke.
Odgovara.
Bocu vašeg najboljeg vina, smesta. -Naravno, her Flik.
Ti ćeš sesti ovde.
Tako ste siloviti i dominantni. Veoma uzbudljivo.
Odlično.
Vrlo pažljivo, to nam je životno osiguranje.
Ali s druge strane, može biti i naša smrtna presuda.
Gospodine Lekler, pogledajte ovo!
A, "Posrnula madona s velikim sikama"!
Možete li da naslikate još jednu? -Tri velike sike?
Možete li da je falsifikujete? -Potpis - da, sliku...
... ne. -Ali vi ste falsifikator. -Ali ne slika.
Gospodine Rene, Oto Flik je u stražnjoj sobi.
Engleska će vas zvati za jedan minut
na radio-stanicu u sobi vaše tašte.
Koliko smo blizu propasti u ovom svetu intriga.
Da je sakrijem?
Da, ali ne stavljaj ciglu. Možda će nam zatrebati posle.
Možda Pokret otpora ima pravog falsifikatora.
Zdravo, mama.
Šta ti je? Zašto lupaš štapom? -Da bi me čula.
Po čitav dan sam sama, niko mi ne dolazi.
Kakav je to život za tvoju sirotu majku,
koja zuri u plafon i jede supu od luka.
Ništa sem supe od luka.
Ne pali sveću dok ne otvorim prozor!
Konačno si došao da vidiš svoju jadnu, staru,
bolešljivu taštu. -Umukni!
Evo zvučnika.
Donesi knjigu šifara. -Gde je? -U plakaru.
Ostanite gde ste.
'Alo, Noćni Sokole, primaš li me? Prijem.
'Alo 'alo, ovde Noćni Soko, primam vas glasno i pucketavo.
Prenesite poruku, molim.
Beba stiže nedelju dana ranije. -Potraži u knjizi.
Beba stiže nedelju dana ranije.
O, moja ćerka... Neka je hvala nebesima... Najzad unuče.
Matora budalo! Nije zatrudnela sa mnom.
Nego s kim? -Tražimo u knjizi.
Toliko neznanaca... Zar stida nemaš?
To znači da će večeras doći po britanske avijatičare.
Nedelju dana ranije, ali radovaću se da im vidim leđa.
'Alo 'alo, vaša poruka shvaćena. Odjava i kraj.
Rene, slušaj veoma pažljivo, ovo ću reći samo jednom.
Avijatičari smesta moraju poći. -Na glavni ulaz ne mogu,
osmatraju ga i sve saslušavaju. -Onda kroz prozor kancelarije.
Ne mogu tuda. Her Flik tamo večera.
Onda moraju kroz ovaj prozor. -Nemamo merdevine!
Spojićemo čaršave. -Dobra ideja!
Kako možeš ovako prema svojoj majci? -Vrlo lako!
A sada hoću da vidim dobre, čvrste čvorove. -Naravno.
Mišel, da ne zaboravim. Moramo da napravimo kopiju
"Posrnule madone s velikim sikama".
Neka je napravi gospodin Lekler. -Ne ume da slika.
A ne ume ni da svira klavir, mušterije zapušavaju uši.
Možda možemo da je pošaljemo u Englesku da je iskopiraju.
Možemo je poslati s britanskim avijatičarima.
Ivet, donesi je.
Moramo da približimo krevet prozoru
i vežemo čaršave za njega. Hajde, momci, pomozite.
Krevet do prozora. -Sjajno!
Sme li se pitati zašto? -Tuda ćete izaći.
I pazite da ne srušite neki crep, ispod je Gestapo.
Nadam se da ste uživali u hrani i svemu ostalom.
Ne ometajte nas više. -Neću, her Flik.
Helga, treba da znaš da sam imao skriveni motiv
što sam te doveo ovamo. -Ne iznenađuje me, her Flik.
Ovde nismo samo da bismo jeli i pili.
Veoma je uzbudljivo biti s muškarcem koji zna šta hoće.
Naravno. -Podišli su me žmarci od načina na koji ste naručili mus od čokolade.
Zašto me se svi toliko plaše?
Duboko u sebi, prava sam duša od čoveka.
Nemojte mi razvejavati iluzije, her Flik.
Nisam želeo u Gestapo, znaš.
Moj krsni kum Hajnrih Himler je insistirao.
Ovo vino nije nešto.
Pretpostavljam da vlasnik ima boljih boca u podrumu.
Mislim da ste u pravu za vino, her Flik. Zagrejalo me je.
S druge strane, sada kada je malo prodisalo,
ostavlja veoma blag ukus.
Stiže li više na zemlju? -Ne. Vraća se nazad!
Zašto? Idiot!
Evo slike.
Koliko ćemo još morati da trpimo poniženja ovog rata?
Umukni!
Čaršavi su prekratki! -Zar nisi mogao da skočiš?
Šest metara? Nisam padobranac! -Šta se događa?
Čaršavi su prekratki. Moraće na glavni ulaz.
Ali saslušavaće ih Nemci! -Nemci?
Ne pominji Nemce pred mojom majkom, ubih se od brisanja.
Rešenje je samo jedno: moraće da odu prerušeni u Nemce,
u nemačkim uniformama. -"U nemačkim uniformama."
Gde da ih nađemo? -Možete li da pomognete, devojke?
Ivet, draga, mila, nevina Ivetice,
znaš da te ovo ne bih molio da nije za Francusku.
Hoću za hiljadu franaka. -A Marija? -Ona će za 750.
Delujete veoma napeto, her Flik.
Imao sam naporan dan, nije lako kad te toliko njih mrzi.
I kad si osetljiv kao ja. -Mislim da se dobro držite.
Ne tako dobro kao ti.
Opušta li vas ovo malo više? -Ne. Ali uživam.
Stvarno tražite od nas da vam pozajmimo uniforme?
Pukovniče, verujte mi, to je jedini način
da slika ode u Englesku na kopiranje.
Ako Gestapo sazna da pomažemo Britancima da pobegnu,
ne mislite da će se ljutiti?
Ljutiće se ako saznaju za ukradenu sliku!
Slušajte... Vi ćete biti gore s devojkama,
uniforme će vam biti tiho ukradene.
Posle kratkog, ali veoma prijatnog vremenskog perioda,
uniforme će vam biti vraćene. Šta kažete, pukovniče?
Devojke čekaju.
Hoće li biti vremena za pilotsku kapu i vlažni celer?
Taman!
Slažem se. A ti, Hans?
Mislim na svoju ženicu u Berlinu.
A Marija i mutilica za jaja?
Berlin je veoma daleko.
Moja žena je ista Marija... Što se visine tiče.
Sve je dogovoreno. Ali ne zaboravite čizme.
Čizme? Čizme naplaćujem ekstra!
Njihove čizme!
Skidajte krpe, momci. Uniforme samo što nisu stigle.
Sjajno!
Šta se događa? -Skidaju se da bi se prerušili.
Ne smeju da skidaju pantalone pred mojom majkom.
Ne, ne... Rat je, razumem ja.
Vidi dude!
Navucite, momci. -Misliš da imamo vremena za to?
Ne njih, odeću.
Vi Francuzi imate veoma lep nakit. -Hvala.
Ja imam jedan visuljak kom se veoma dive. -Zaista?
Smem li da vam pokažem? -Ako baš morate.
O, da! -Unutra je fotografija.
Pogledajte. -Kakva divna, duga plava kosa.
Da, nije li?
Na žalost, ošišali su mu je kad je stupio u vojsku.
Jesu li spremni? -Obučeni su, ali ne izgledaju uverljivo.
O, Gospode!
I zaboravili su sliku. -Šta?
"Posrnulu madonu s velikim sikama."
Zaboravili ste sliku. -Nismo, izvadili smo je iz rama.
Gde je?
Pobogu, potrudite se da malo više ličite na Nemce.
Laku noć, gospodo, dođite opet uskoro.
Pozdravite mi Firera. Haj Hitler. -Hajl Hitler!
Hajl Hitler!
Hans, odoše naše uniforme.
Obećali su da će ih vratiti za 15 minuta. -Pre 10 minuta.
Kako rat brzo prolazi kad uživaš.
Ovog puta s naočarima!