ALO, ALO!
Nadam se da ste zadovoljni hranom, pukovniče.
Žena ti je sjajna kuvarica, Rene.
Zečetina joj ima ukus piletine. -To jeste bila piletina.
Zec, kao što, naravno, znate, nema jadac.
Jadac... Lepo, možemo da poželimo nešto.
Još malo vina? -Ne, već smo dovoljno potrošili.
Kuća časti. -Hvala. Hajde, Hans, poželi nešto.
Želim da vrlo uskoro opet vidim ženu i decu.
Ne smeš da kažeš želju, glupane! Pokvarićeš je.
Izvinjavam se, pukovniče. -Rene, poželi ti nešto.
Ovo je retka čast, pukovniče.
Samo mali prsti.
Bestraga, pobedio si!
Možete vi uzeti moju želju, pukovniče. -Koja je?
Ne smeš da kažeš, pokvarićeš! -Ne kvariš ako kažeš posle.
Koja je? -Da se ovaj užasni rat vrlo brzo završi.
Lepo. Veoma lepo. Ali kojoj strani si poželeo pobedu?
Vašoj, dabome, her pukovniče. -Razuman čovek.
Dragi pukovniče, smem li vas zamoliti za jednu dobrotu?
Ponestaje mi butera. Možete li mi dati malčice?
Naravno. Hans, pribeleži. Još nešto?
Smem li da pomenem šećer? -Naravno.
I pet litara parafina bilo bi izuzetno dobrodošlo.
Izuzetno teško. Moram da pravdam sve iz radnje.
Soba 6 vam je na raspolaganju, pukovniče. Kao i uvek.
Jedna od mojih devojaka se pre pet minuta raspitivala za vas.
Koja? -Ivet.
Pet litara. -S poštovanjem, Ivet je deset litara.
Uključuje li to i pajalicu? -Naravno.
Deset litara, Hans. -Deset litara.
Soba 6, za deset litara. Šest za mene, četiri za tebe.
Zar vlažni celer i pilotska kapa? -Ne. Pajalica.
Ali ponesi i mutilicu za jaja, možda dobijemo i benzina.
Neko te čeka u stražnjoj sobi. -Ko? -Neka žena. S pištoljem.
Šta? Da nema kolica s bebom?
Ne. Ali s njom su dva muškarca. -Idem da vidim.
Rene? -Molim?
Ne osuđuj mene i stvari koje radim.
To radim za svoju sirotu, obudovelu majku,
treba joj parafin, hladno joj je na nogama.
Ali ne sme saznati kako dolazim do njega. Obećavaš?
Ivet, neću odati tvoju tajnu.
Neće ni kapetan ni pukovnik.
Ni klavirista ni moja žena.
Ni gvožđar iz Ru de Grenobl. -Otkud on zna?
On daje pajalicu i mutilicu za jaja.
Ni makac. Ja sam Mišel Diboa. Imamo vrlo malo vremena.
Slušaj veoma pažljivo, ovo ću reći samo jednom.
Oprosti?
Ovo ću reći samo jednom. -Ne, nisam ti čuo ime.
Ja sam Mišel Diboa, ti si Rene Artoa. -To znam.
Sedi. Samo slušaj.
Mi smo članovi spasilačkog kanala.
Zadatak nam je da pomognemo savezničkim avijatičarima
da se vrate u Englesku, kako bi opet mogli da lete.
Do juče smo imali sigurnu kuću u Nuvionu.
Na žalost, otkrivena je. Užasno.
Mali kafe, nalik ovom, gazda - isti ti.
Njega i njegovu ženu su streljali na mesnom trgu.
Neću zaboraviti njegov izraz lica dok je stajao tamo.
Najveći čovek kog sam ikad upoznala.
Pevao je "Marseljezu", posle tri stiha drugog refrena
odjeknuli su pucnji,
srušio se na konopce koji su ga vezivali za stub.
Zašto to pričaš meni?
Tvoj kafe će biti nova sigurna kuća.
Rđav izbor, ako smem tako sam da kažem.
Ova kuća je strašno nesigurna.
Vrvi od Nemaca! -Ali ti si u odličnim odnosima s njima.
Jesam. A i nisam. Recimo da se podnosimo.
Moramo, zar ne? To što su oni neprijatelji
ne znači da smeš da budeš grub prema njima, ne u mom poslu.
Činićeš veliku uslugu Francuskoj.
Avijatičari u begu kriće se ovde
dok im ne daš falsifikovana dokumenta. -Gde da ih nađem?
Stručnjak za falsifikovanje će živeti u tvom podrumu.
Falsifikovaće dokumenta i dati ih tebi.
Zar ne mogu da ih pošaljem tamo odakle su avijatičari došli,
da im uštedim putovanje? Nije mi teško, i marku ću da kupim.
Ako presretnu pismo, otkriće da si ga ti poslao
i naći ćeš se na mesnom trgu. Mrtav.
Tvoj način je najbolji. Gde je taj falsifikator?
Bolje je da ne znaš gde se nalazi.
Trenutno je na veoma sigurnom mestu.
"Da li bi bila uz mene dole kraj Sene,
da te gledam iz bliza pod mostovima Pariza."
Idi u stražnju sobu. -A vaša žena, gospodine Rene?
Veoma je hitno. -Vama je uvek veoma hitno.
Ovo ćemo raditi za Francusku. -Vi to radite za Francusku,
a ja sam samo konobarica. -Učini kako sam ti rekao!
Ivet, Edit, u stražnju sobu.
Mišel, ovo je moja žena Edit. Sve sam joj ispričao.
Hoće li pričati? -Bez kraja i konca. Ali ni o čemu važnom.
Ovo su Ivet i Marija. -Jesu li one s nama?
Razumeju potrebu za tajnošću? -Neće se razotkriti.
Pogotovu ova neće.
Slušajte veoma pažljivo, ovo ću reći samo jednom.
Falsifikator, gospodin Lekler, stiže sutra.
Predstavićeš ga kao rođaka koji je došao na ispomoć.
Trebaće mu dokumenta. -Falsifikator je.
Sam će ih sebi napraviti. -Dabome.
Kako sam brzo izgubio nit ove zavereničke tapiserije.
Avijatičari su u jednoj seoskoj kući, 20 milja odavde.
Stižu za četiri dana, prerušeni u prodavce luka.
Ali luku nije sezona! -Tako ćete znati da su to oni.
Krićete ih dok im Lekler ne pripremi dokumenta.
Jesu li bili moji ljudi da postave radio-stanicu?
Stavili su je u tavansku sobu. -To je soba moje majke.
Jedino mesto na koje ide samo ko mora.
Ali nije naročito zgodna. -Pokaži mi. -Za mnom.
Trenutak. Je li tvoja tašta spremna da umre za Francusku?
Već 30 godina je spremna da umre, ali nikako.
Mislim da Bog ne želi sekiraciju.
Posetioci, mama! -Kako?
Poseta! -Ne želim nikoga da vidim. Kaži im da dođu sutra.
Ne mogu, to je Pokret otpora! -Ne treba meni potpora.
Francuski Pokret otpora!
Budalo! Želiš li da celo mesto čuje?
Gde je radio-stanica?
Nećemo dugo, majko.
Vidiš šta hoću da kažem? Nije naročito zgodno.
Gde je zvučnik? -To je drugi problem.
Šta se događa?
Ne mogu da joj objasnim da ne sme da koristi ovu,
mora u onu u stočiću. Moraš u ovu!
Ne piški mi se. -Kad ti se bude piškilo, moraš u ovu!
Pred nepoznatima? Nikad!
Ivet, namestila si antenu i uzemljenje? -Po uputstvima.
Tvoji ljudi su nam rekli da metalni krevet bude antena,
a vodovodne cevi uzemljenje. -Gde je napajanje?
Marija, uključi.
Budale, uzemljile ste mi taštu!
Dobro, predajem se. Piški mi se.
Lepa ova Francuska, ne misliš, Ferfakse?
Napoleon je posadio sve ovo drveće.
Čudi me da je našao vremena za sve one bitke.
Nije ih sadio lično, glupane. Naredio je da ih posade
kako bi vojnike zaštitio od sunca dok marširaju.
Primetio si da ovi seljani nešto čudno zure u nas?
Možda zato što voziš ženski bicikl.
Možda u nečemu grešimo.
Ferfakse, mislim da sam shvatio.
Vozimo pogrešnom stranom druma!
"Da li bi bio uz mene dole kraj Sene,
pod pariskim mostovima udovoljila bih tvojim željama."
Ivet, u stražnju sobu.
Proveri ona vrata.
Proveri prozor.
Čisto. -Je li neko video da napuštaš bar? -Ne.
Odlično!
Rene, jesi li rekao svojoj ženi za nas? -Ne!
Moramo sačekati da se rat završi.
Ali rat može večno da traje. -Ne. Oslobodiće nas Britanci.
Možda će trebati godine, ali doći će oni.
Britanci su došli! -Šta?
Jesu, ali treba više od dvojice da bih rekao ženi.
Očekujete li nas, kojim slučajem? -Šta kaže?
Ne znam, ne govorim engleski. -Ni ja.
Želimo da razgovaramo s gospodinom Reneom.
Mi, Britanci, došli s neba, oborili nas.
Britanci. "Bože, čuvaj našu milostivu kraljicu."
Znam. Oni su ti avijatičari. Ali došli su dva dana ranije.
Došli ste dva dana ranije.
Šta kaže? -Ne znam. Ne razumem ih ni reč.
Došli ste dva dana ranije... ranije. -O čemu on to?
Mislim da traži tvoj sat da bi nas pustio. -Ma ne!
Prerano! -Bolje mu ga daj, ne možemo doveka da stojimo ovde.
Gramzivi francuski klipan!
Ostavili su nas na cedilu kod Denkerka.
Ako traži sat da bismo ušli, šta li će tek tražiti za hranu.
Zašto mi daje svoj sat?
Možda su Britanci zahvalni jer smo se borili protiv Nemaca
dok su oni bežali kod Denkerka.
Bolje ga uzmi, da se ne uvrede. -Hvala!
Vidi, stavio je prokletinju u džep! -Šta sam ti rekao.
Neću ih ovde, vrvi od Nemaca! Šta ću s njima?
Moramo ih sakriti dok ne popričamo s Mišel.
A gde da ih sakrijem? -O čemu pričaju?
Možda smišljaju način da i tebi uzmu sat.
Ne znam kako ti, ali ja sam đavolski gladan.
Ja gladan!
Gladan!
Šta mu je? -Mislim da ga boli zub.
Ne smemo da rizikujemo odlazak kod zubara.
Nema zubar! -Sasvim je jasno - nema hrane.
Rekao sam ti da hoće sat.
Na, interesdžijo francuski!
Hvala.
Šta misliš? -Možda će nam dati sardine.
Kako da im objasnim da moramo da ih sakrijemo?
Pusti mene.
Šta misliš? -Mislim da želi da odem s njom iza zavese.
Čemu onda to? -Možda joj se grudnjak teško otkopčava.
Kao stariji oficir, treba ja da odem prvi.
Ne, nije to.
Mišel, ova dva idiota su došla dva dana ranije.
Šta ću s njima? -Moraš ih sakriti.
Ne mogu, nemam vremena da organizujem stvari!
Još nisam pripremio podrum. -Tamo gde niko neće tražiti -
u kafeu, Nemcima pod nosem. -Molim?
Nađi nam sto za kojim ćemo biti sami.
Znam malo engleskog, objasniću im.
Dobro, momci, za šefom. -Bogu hvala, govori engleski!
Marija, ovo su dva britanska avijatičara.
Postaraj se za njih. -Za obojicu? -Naravno!
Istovremeno? Soba mi je mnogo mala.
Nađi im sto!
Dođite.
Rene, bio je kurir. Lekler, falsifikator, samo što nije.
Kako ćemo ga prepoznati? -Tražiće konjak za barom.
Zatim će zamoliti za vatru. Reći ćeš da nemaš šibice,
onda će se on razotkriti.
"Konjak, vatra, nemam šibice".
Ostaću ovde za slučaj da stigne.
Da otpevam još jednu pesmu? -Ne! Već imamo dovoljno nevolja.
Hans, vidiš onog oficira? Ne prepoznajem ga.
Možda je na odsustvu s ruskog fronta. -Svi oni tako kažu.
Drži ga na oku, možda je obaveštajac.
Ako otkrije da ostavljamo malo na stranu za crne dane,
eto teškoća. -Možda treba da premestimo srebrninu i sliku.
Nikada ne pominji srebrninu i sliku!
Gos'n gazda, sme li starac da otpeva koju pesmu gostima?
Molim vas. Ja sam vojnik, nemam ni novaca ni penziju.
U redu! Ali samo jednu pesmu, a onda odlazi.
Dobro veče, her poručniče. Izvolite?
Konjak, moliću. -Marija, konjak za oficira.
Ako želite... -Zašto ne.
Želite vatre, pretpostavljam? -Hvala, veoma ste ljubazni.
Nemam šibice.
Zašto me onda pitate želim li vatre?
Izvinjavam se.
Ako nemate šibice, uzmite moje. Imam rezervnu kutiju.
Jeste li vi jedan od njih?
Na ruskom frontu je bilo veoma samotno.
Konjak, moliću. -Marija, konjak.
Imate li vatre?
Šta će vam vatra? Upalio sam vam!
Ne treba mi, samo sam se pitao ima li on vatre.
Nemam šibice. -Maločas sam vam ih dao!
Ovo su vaše šibice, nisu moje!
Je li on jedan od nas? -Ne, on je jedan od njih.
Molim vas, ne pričajte svima!
Kraj telefona je sekretarica pukovnika Fon Stroma.
Pukovnik traži tri kilograma butera, dva kilograma šećera,
deset litara parafina i dvadeset litara benzina.
Da, imate pravo. Opet mutilica za jaja.
Neugledan je, her pukovniče. -Hans, seljačino neznalačka,
ovo je verovatno prvi ikada napravljeni sat s kukavicom.
Apsolutno je neprocenjiv.
A ovo je "Posrnula madona" od Van Klompa.
Doneće bogatstvo posle rata.
Da li je mudro držati je u kancelariji?
A ko će je videti, osim Helge? -Malčice liči na Helgu.
I ti?
Je li ovo kancelarija pukovnika Fon Stroma? -Da.
Imate li zakazano?
Ja sam Oto Flik, Gestapo.
Vi ne morate da zakazujete.
Reći ću pukovniku da ste došli. -Stanite!
Otkopčano vam je dugme. -Da, her Flik.
Popravite. -Razumem, her Flik.
Stanite!
Sav na levoj čarapi vam se uvrnuo. -Da, her Flik.
Popravite. -Razumem, her Flik.
Stanite!
Desna čarapa vam se takođe uvrnula. -Da, her Flik.
Popravite. -Razumem, her Flik.
Pukovniče, traži vas neki čovek iz Gestapoa.
Gestapo?
Rekao je zašto? -Ne. Ali sve primećuje.
Zaokupi ga malo.
Pukovniče, u fioku! -Brzo, Hans, sat! -Sat!
Her pukovniče, her Oto Flik.
Hajl Hitler. -Hajl Hitler!
Ovo je moj pomoćnik, kapetan Hans Gering.
Premlad je da bude ovde. Zašto nije na frontu?
Ima mnogo zdravstvenih problema.
Naređenja sam dobio direktno iz Berlina, od Firera lično.
Dvorac Fontenak je u vašem okrugu.
Saznao je da se u Fontenak kolekciji
nalazi "Posrnula madona" od Van Klompa.
Želi je za svoju kolekciju. Ali imam lošu vest.
Kad sam posetio dvorac, već je bila odneta,
zajedno s još par vrednih komada.
Francuzi... Dižu sve što stignu.
Ostaću u okrugu dok ne bude nađena.
Smesta ćete započeti potragu. -U redu, her Flik.
Sutra ćete izvestiti o napretku, u... U koliko?
U pet, her Flik?
U redu, sutra u pet. Hajl Hitler.
Bliže, bliže!
Šta sad radi? -Valjda je ovo za naša lažna dokumenta.
'Alo, 'alo! Ovde Noćni Soko. Čujete li me, čujete li me?
Prijem. -Naravno da te čujem!
Ne ti! Umukni!
'Alo, 'alo. Prenesite poruku.
Koja je šifra za dolazak britanskih avijatičara?
"Stočić je pun." -Kako?
"Stočić je pun." -A, ne.
Danas ga uopšte nisam koristila.
'Alo, 'alo. Slušaj pažljivo, Noćni Sokole.
Evo tvoje poruke. -Daj knjigu šifara!
"Tetka Eloiz i njena sestra stižu u četvrtak." Prijem.
Potraži tetku Eloiz. -Nemamo mi tetku Eloiz!
"Tetka Eloiz" - dva avijatičara.
Dva avijatičara. -U ovaj krevet ne mogu.
Potraži "četvrtak". -"Četvrtak" je... četvrtak?
To je danas! A još se nismo rešili one dvojice.
Moraju da požure. -Rene, ne ostavljaj me ovako!
Umukni!
Gospodine Lekler, imam problem.
Kada će dokumenta biti gotova, da se rešim ove dvojice?
Štampa, potpisi i pečati.
Deset dana. -Deset? Samo što mi nisu stigla još dvojica!
Moram da se rešim ove dvojice! -Nemoguće. -O, Bože!
Šta se sada događa? -Oni ti se oko svega rastrtljaju.
Rene, došao je pukovnik Fon Strom, u panici je.
Želi odmah da te vidi. -Šta?
Ako zatekne ovu dvojicu, svi ćemo biti streljani.
Gospode! Znaš šta ovo znači. Gore je Hitler.
Dragi pukovniče,izvolite?
Ovo je veoma osetljiva stvar. Kod tebe je nemački buter,
šećer, parafin i benzin, za šta možeš biti streljan.
Ali vi ste mi ih dali. -Tvoja reč protiv moje.
Tvoja reč protiv njegove.
Međutim, spreman sam da zažmurim na to
ako pristaneš da sakriješ nekoliko starih predmeta
i jednu bezvrednu sliku iz dvorca.
Ležeća madona s velikim sikama?
Otkud znaš za to? -Ja sam vam rekao gde je,
u zamenu za motocikl, čokoladu i to da me ne streljate.
Opet moram da je sakrijem. Traži je Gestapo.
Stavićeš je u podrum. -A ako je nađu?
Streljaće te. -Zašto bih je onda sakrivao?
Da ja ne bih naredio da te streljaju zbog butera, šećera
parafina i benzina. -Radovaću se kad se ovaj rat završi.
Marija, Ivet, stavite ove bezvredne pakete u podrum.
Gospode, britanski avijatičari su već stigli!
Žak, Pjer, prijatelji stari! Vino na račun kuće
za moje stare prijatelje Žaka i Pjera, prodavce luka.
Veoma ste ljubazni, ali ja sam Klod, a ovo je Aleks.
Prvi put smo ovde. -Onda platite vino.
Kud odoše? -U podrum, da provere da nije suviše vlažno
za ležeću madonu s velikim sikama.
Podseti se "Marseljeze".
Momci, imam vesti za vas.
Uskoro dolaze još dva britanska avijatičara.
Sjajno! Kako se zovu? Znamo li ih? Otišla je.
Ne mogu da se svrte.
Odlično prerušavanje! -Odakle vam te krpe?
Mlatnuli ste dvojicu Švaba?
Gospodine Rene, šta će ovi Englezi ovde?
Rene, došao je Oto Flik iz Gestapoa. -Molim?
Vrlo zgodno. -Imam gadan predosećaj da nije naš.
Skrivaš odbegle zatvorenike Britance?
Dobiću orden kad kažem Gestapou za ovo.
A slika? -Reći ću da si je ti ukrao i sakrio.
Ali Gestapo će je odneti u Berlin, ode vaša penzija.
Mislim da Rene pravo kaže, pukovniče.
Neka ćute. Ja ću se postarati za Gestapo.
Našli ste blago? -Pretražili smo podrum. Ni traga!
Nastavite da tražite. Ne vraćam se u Berlin
dok slika ne bude nađena. Hajl Hitler. -Hajl Hitler.
Žil, Pjer, Žak, Emil, prijatelji stari!
Milo mi je što vas opet vidim. Sedite, sedite.
Vino na račun kuće za moje stare prijatelje
Pjera, Emila i Žaka i Žila.
U ovom mestu najednom ima mnogo prodavaca luka.
Festival, her Flik.
Okupljaju se svake godine da međusobno ispituju luk.
Izvode "Ples luka", a u ponoć je luk-gozba,
kada jedu i jedu sav taj luk.
Meni to zvuči veoma čudno.
U tri ujutru zvuči da ne poveruješ.
Do sutra, pukovniče. Hajl Hitler. -Hajl Hitler.
Hajl Hitler. -Zašto da ne?
Gospodine Rene, upravo sam vam spasao život.
Večno sam vam zahvalan, pukovniče.
Odsad ja dajem naređenja, a ti ćeš pažljivo slušati svaku reč
i izvršavati svaku pojedinost. -Šta god želite, pukovniče.
Ivet će za jedan sat biti u sobi 6,
s vlažnim celerom i pilotskom kapom.
A pajalica? -Dve!
A mutilica za jaja? -Neću mutilicu, Rene.
Električni mikser s dve brzine!